"En blomma som bara blommar en enda kväll
blir inte mindre ljuvlig för det."
Freud, 1916
Du har kommit till Alice och John. Vi är inte hemma just nu.
Du vet hur man gör. Hej då.
Hej, älskling.
Det är över.
Det var en vacker dag och vi saknade dig verkligen-
- men jag förstår varför du inte kunde komma.
Alice, jag är hemskt ledsen.
Hoppas du vet att jag älskar dig och att jag finns här.
Jag vet att du vet hur mycket John älskade dig.
Okej, vi hörs sen.
Det är jättefint.
Du är galen. Det vet du, va?
- Tycker du om den? - Ja, den är jättefin.
Jag älskar den.
Den är jättefin.
- Du får dirigera. - Mer åt vänster.
Åt vänster. Izquierda.
- Du talar spanska. - Ja.
Perfekt.
Tog du med dig den där därifrån?
Varför då?
Jag försöker förklara med hjälp av tavlan.
Den här konstnärens landskap är otroligt imponerande.
De påverkar mig.
I synnerhet det här. Jag hade velat ta ett sånt foto.
En iakttagare skildras av en annan iakttagare.
Det är som om du iakttar en annan kvinna.
- Det tycker du. - Jag iakttar dig.
Låt mig berätta.
- I mitt eget hem. - Låt mig prata klart.
Med dig på utsidan. Jag hajar.
Det är därför jag föredrar bilder-
-som inspirerar.
Det är inte bara bilder som påminner mig om vad jag har gjort.
Det är därför...
Du gillar den eftersom den ser ut som ett foto.
Du har kommit till Alice och John. Vi är inte hemma just nu.
Du vet hur man gör. Hej då.
Alice, det är jag igen.
Jag åker till Amsterdam i morgon bitti.
Jag vill gärna träffa dig innan jag åker. Du kan väl svara?
Okej... Kämpa på, älskling. Jag älskar dig.
Jag känner mig som 20 igen.
Du lever som du vore 20.
Sa jag att jag älskar dig?
- Ja. - När då?
I hissen.
Ja, det sa du.
Sexigt.
Jag älskar det.
Hej, det är dr Ana.
- Hej. - Hej.
- Talar du engelska? - Ja.
Jag söker Ana. Hon ska bo här på andra våningen.
Jag ringde på förut, men ingen verkar vara hemma.
Ana är bortrest.
Vill du lämna ett meddelande?
Ja, kan du hälsa henne att Alice var här?
- Är du Alice? - Ja.
Jag har nåt åt dig. Vänta lite.
Det här är till dig.
Hon lämnade det åt dig.
- Tack. - Ingen orsak.
- Hej. - Tack.
Hej.
Varm choklad, tack.
- Varm choklad? - Ja tack.
Tack.
Kära Alice. De senaste månaderna
har jag skrivit om det här brevet många gånger
eftersom jag varit på resande fot.
Jag hoppas att jag en dag
kommer hitta dig väntande på mig här.
Precis som förr i tiden.
I kuvertet ligger nycklar till mitt hus och min cykel.
Ja, min cykelnyckel. Nu kan du njuta av stan som ortsborna.
Det är en svart cykel till höger om huset.
Jag tar prover
från den där sjön på österrikiska gränsen.
Jag är här till den 16:e.
I köket ligger en väganvisning
om du skulle vilja komma hit.
Det är ett bra miljöombyte för en läkare
som inte har lämnat sjukhuset på åratal.
Han ville alltid att du gjorde det här.
Du behöver det, men stretar emot. Nu är det dags.
Det här är ditt liv.
Du har kommit till dr Ana. Lämna ett meddelande.
Hej. Välkommen. Vad får det lov att vara?
Kaffe? Nåt varmt?
Ja.
En cappuccino?
- Ja. Perfekt. - Okej.
Sa jag att jag älskar dig?
- Var det bra? - Ja.
Vad betyder det?
Publiksuccé.
- Det är väl ett italienskt uttryck? - Ja, typ.
Hur säger man det på spanska?
Hur säger man "jag älskar dig" på portugisiska?
En gång till.
Förlåt?
Du smet från mig, men det gjorde inget.
Jag tog bara ett foto.
Det blev toppen. Vill du se det?
Har du följt efter mig?
Nej, det är...
Det är bara ögonblicket.
Jag är intresserad av ögonblicket.
Jag såg dig och... Du har nåt visst.
Vill du se det?
- Är du fotograf? - Ja.
- Professionell fotograf? - Ja.
Jag jobbar i Salzburg och gör den här resan varje dag.
Jag letar efter trevliga ögonblick.
Vart är du på väg?
Jag missade just mitt tåg.
Missade du tåget?
Vill du leka lite och bli fotad på tåget?
Leka lite?
Ta ett glas, kanske?
Jag bjuder in dig.
- Okej. - Vill du stanna här eller följa med?
- Kom. - Jag följer med dig.
- Din... biljett. - Tack.
Okej.
Jag vet inte om det är gott.
Skål.
Då så...
Tågresor...
Jag har en...
Min faster träffade min farbror på ett tåg-
-på väg till New York.
Hon kommer från München, han från Rumänien.
De gjorde nåt helt galet.
De blev kära på ett tåg.
De gav sig aldrig av. I dag bor de i Israel.
Helt galet. Man bör inte göra så.
Man bör inte göra så på tåg.
Jag somnade.
Jag somnade verkligen.
Jag var helt borta.
Så ska det se ut.
- Ja. - Tack vare det.
Hur ser jag ut?
Ska jag lära dig använda den?
Jag flyttar över.
Det är mer experimentellt. Vi måste sitta nära.
Ta god tid på dig.
Vi börjar med den här. Vet du vad det är?
Ta av den.
Okej.
Var modig. Ta av den. Jag vill se dig utan den.
- Du milde tid... - Mycket bättre.
Nej, ge mig den.
Okej.
- Var det verkligen så hemskt? - Vad då?
Mitt ansikte.
- När då? - Det var så allvarligt.
När då?
När du fotade mig.
Nej, det är aldrig hemskt.
Det är bara den du är. Det är...
- Ett ögonblick? - Ja.
Tror du på slumpen?
På slumpen? Vad menar du?
Jag missade mitt tåg och träffade dig.
Det är ingen annan här, bara vi.
Nej.
Det är för...
...intressant för att bara vara en slump.
Kanske det.
Jag tror allt sker av ett skäl.
Jag var tvungen att ta det.
- Ja. - Kör.
Men kanske.
Det kanske bara var en slump.
Ja, kanske det.
Intressant fråga.
Vi träffades troligen av ett skäl och vi måste ta reda på varför.
Vi kan väl uttrycka det så?
Kan du leva med det?
- Leva i stunden? - Ja.
Kan du leva med den tolkningen av slumpen?
Jag vet inte längre.
Har du nånsin varit säker?
Sväng höger.
Ta den andra avfarten.
Kör 1,2 km. Sväng sen höger.
Hej.
Jag har saknat dig.
- Har du? - Ja.
Det är kallt ute.
Ta den här.
Är du säker på att allt är väl?
Hej.
- Varsågod. - Tack.
Efter allt prat sa killen: "Det är inte jag.
Baren är över 100 år."
- Hur gammal var han då? - 100 år.
Människorna där...
Jag kunde inte fånga det.
Du måste åka dit nån dag.
Börja inte nu.
Jag bodde där i en månad. Jag fotade hela tiden.
- En hel månad? - Ja, jag kunde inte sluta.
Det här är fantastiskt.
Du är duktig.
Fina foton.
Du borde testa på. I alla fall en gång.
Följ med mig dit.
Be mig inte göra det.
- Varför inte? - Jag avskyr flygplatser.
Jag avskyr bagage och alla galna människor.
Nej.
Jag kan vänta på dig här.
Jag älskar att höra dina berättelser.
- Du är makalös. - Nån dag kommer du att göra det.
Varför dricker du inte juicen?
Den är nyttig.
Ja.
Gillar du inte stället?
Gör du det?
Du ser så ledsen ut.
Berätta.
Berätta. Vad är på tok?
Det här stället får mig att minnas en viss person.
Jaså?
- Min make. - Okej.
Han gick bort nyligen.
För nio månader sen.
Nyligen.
Var han ung?
- Han sprudlade av liv. - Så förfärligt...
- Ät nåt. - Jag är inte hungrig.
Testa.
Testa det. Det är nyttigt.
Du måste dricka och äta.
Mat är nyttigt och gör en glad.
- Tack. - Ingen orsak.
Du är en ung kvinna.
En vacker kvinna.
- Tack. - Vi har bara ett liv.
- Ja. Tack. - Okej, testa.
- Okej. - Vi har bara ett liv.
- Jag lovar. - Okej.
Sväng höger om 300 m.
Fortsätt 200 m.
Du berättade hur du hade mist din pappa.
Att du körde runt i evigheter
och hamnade på en strand med sjölejon.
Då gav dig sorgen liv
och tvingade dig att släppa taget för första gången.
Ana!
Du klarade det!
Gode Gud...
Det är ingen fara.
Det är lugnt.
Filmen tillägnas världens alla bästa vänner
Undertexter: Martin Andersson